- Är det smör i krutongerna? - Jag är rädd för det, sir.
Ett trevlig litet krypin. Ni måste vara rätt nöjd, mr Stevens.
Enligt min åsikt kan man inte känna sig nöjd -
- förrän man har gjort allt man kan för att tjäna sin arbetsgivare.
Det förutsätter förstås att denne är en noblare person -
- inte bara i titel och pengar utan även moraliskt.
Och enligt er är det som pågår där uppe moraliskt?
Jag önskar jag kunde tro det men det kan jag inte.
Jag har hört en del underliga saker.
Jag hör ingenting, mr Benn.
Lyssna... Är det inte gripande?
Att lyssna på herrarnas samtal skulle distrahera mig i arbetet.
Här är nytt sodavatten.
- Gör ni oss sällskap? - Tack, men klockan är mycket.
- God natt. - God natt, miss Kenton.
En snygg kvinna.
Miss Kenton. Inget blev sig likt sen hon lämnat Stanton Lacey.
Jag sa själv upp mig ett halvår senare.
Jag hade inte klarat mig utan henne.
En duktig husfru är ett måste i ett hus där viktiga beslut fattas.
Det är ett faktum att Jesu uppståndelse -
- är något oförståeligt och förhatligt för judarna.
Även om han föddes bland dem, representerar han deras motsats.
Judarna är mer medvetna än vi om detta.
Genom att visa på den djupa klyftan mellan oss och judarna -
- menar vi inte att religiösa fördomar är grunden till den.
Då man betraktar två så i grunden olika naturer -
- ser man den enorma klyftan.
Stevens! Jag har för mig att vi har några flyktingflickor i personalen.
Ja, de två pigorna Elsa och lrma.
- Ni måste tyvärr avskeda dem. - Avskeda dem?
Det är beklagligt men vi har inget val.
Man måste se saken i stort. Jag måste tänka på mina gäster.
Mylord... får jag påpeka att de arbetar mycket bra.
De är intelligenta, artiga och renliga.
Jag beklagar, men jag har tänkt över saken noga.
Större saker står på spel. Tyvärr, så är det bara.
De är judinnor.
Ja, mylord. Tack.
Det förvånar mig att ni talar om det som om det gällde vanliga matinköp.
Ska de avskedas för att de är judinnor?
Hans nåd har bestämt sig. Det är inget vi kan diskutera.
- De riskerar att sändas tillbaka! - Vi kan inget göra.
Om ni avskedar mina flickor i morgon, så är det fel!
En synd, om det någonsin funnits någon!
Det finns mycket som ni och jag inte förstår.
Hans nåd är insatt. Han har studerat frågor som till exempel...
...den judiska naturen.
Mr Stevens... jag varnar er...
Om flickorna avskedas, så säger jag upp mig.
Miss Kenton... Jag ber...
Era referenser är ganska... förbehållsamma.
- Varför slutade ni er förra tjänst? - De ville inte ha mig kvar.
Jag vet inte varför. De ville bara inte ha mig kvar.
- Det står att hon arbetar bra. - Var snäll och vänta utanför.
- Hon passar inte. - Jodå, jag vill ha henne.
- Hon är inte lämplig. - Jag ska se till att hon sköter sig.
Ansvaret vilar helt och hållet på er, miss Kenton.
Skulle ni inte sluta på grund av de tyska flickorna?
Jag slutar inte. Jag har ingenstans att ta vägen.
-Jag har ingen familj. Jag är feg. -Nej, nej...
Jo, jag är feg. Sanningen är att jag inte vågar sluta.
Jag ser en värld fylld av ensamhet och det skrämmer mig.
Mer var inte mina höga värderingar värda, mr Stevens.
Jag skäms över mig själv.
Miss Kenton... Ni betyder mycket för det här hushållet.
Ni är otroligt viktig för det här hushållet.
Är jag?
Ja!
Om ni verkligen vill anställa den här flickan, så kalla in henne igen.
Miss Hull.
Vi vill att ni börjar nästa vecka. Miss Kenton förklarar våra regler.
För det första, inga herrbesök eller liknande är tillåtna.
- Välkommen, då. - Tack, sir.
Jag ska visa dig var du ska bo.
Jag hade glömt hur mycket bensin den drog.
Det är en opraktisk bil att resa långt med, mr...
Harry Smith. Det är trevligt att ha er här i Moscombe.
Dr Carlisle brukar titta in så här dags. Han är en gentleman, som ni.
Vad är en gentleman? Det borde varenda karl i landet få kalla sig.
Ett smakprov på Harry Smiths filosofi...
Vi engelsmän har förmånen att få uttrycka våra åsikter fritt -
- och vi har fria val. Det var därför vi slogs mot Hitler.
- Håller ni själv på med politik? - Nej, inte nu för tiden.
Det var mer i början av 30-talet och precis före kriget.
Det gällde mest internationella frågor, utrikespolitik.
Inte för att jag har innehaft några högre poster...
Den påverkan jag eventuellt haft var av inofficiellt slag.
Har ni någonsin träffat mr Churchill?
Ja, han hälsade på ibland i början av 30-talet.
- Han var en krigshetsare! - Vi hade aldrig segrat utan honom.
Inte nog med tyskarna, han satte in trupper mot gruvarbetarna.
Okej, han gjorde ett bra jobb under kriget, men sen skulle han slutat.
- Mr Eden, då? - Jag träffade även mr Eden ibland.
Richard Carlisle. Otur med bilen, men trevligt att ha er här.
- Alla har varit så vänliga. - Herrn vet mycket om utrikespolitik.
- Bara rent inofficiellt. - Han känner mr Churchill.
- Verkligen? - Ja...
Jag har haft förmånen att få träffa -
- många inflytelserika herrar från Europa och USA.
Jag tror jag drar mig tillbaka nu, mr Taylor. Jag är rätt trött.
Inte konstigt! Först få bensinstopp och sen behöva lyssna på Harry...
Den här vägen.
Jag ska till Stanbury i morgon. Jag kan ge er skjuts, så slipper ni gå.
- Vi köper bensin på vägen. - Jag vill inte besvära...
Ingen fara!
Ni kommer att gilla att prata med dr Carlisle.
Ursäkta Harrys politiska prat. Inte för att han har fel...
Det var demokratin vi slogs för och byn förlorade många pojkar -
- inklusive vår son... Dunkerque.
Jag hämtar en filt, sir. Det ligger rakhyvel och tvål på handfatet.
Det kan inte bli fel bara man lyssnar på mannen på gatan.
Han är i sin fulla rätt att uttala sin åsikt om politik eller vad som.
- De är inte kompetenta. - Det är de visst!
Stevens! Mr Spencer vill tala med er.
Jag har en fråga till er, min gode man.
Tror ni att USA-skulden är en orsak till den låga exporten -
- eller grundar sig problemet i att man övergav guldmyntfoten?
Beklagar, men jag kan inte hjälpa er i den frågan.
Så tråkigt. Kanske kan ni hjälpa oss i en annan fråga?
Tror ni att Europas valutaproblem skulle kunna avhjälpas -
- genom ett avtal mellan fransmännen och bolsjevikerna?
Jag beklagar men jag kan tyvärr inte hjälpa er.
- Det var allt, Stevens. - Ett ögonblick! En fråga till!
Min gode man, delar ni vår åsikt -
- att M. Daladiers senaste tal om läget i Nordafrika var ren strategi -
- för att slå ner ytterlighets- grupper inom sitt eget parti?
Jag kan tyvärr inte hjälpa er i några av dessa frågor.
Ni ser att mannen inte kan hjälpa oss i dessa frågor.
Ändå accepterar vi att beslut som gäller vårt land -
- överlåts åt honom och miljoner av hans gelikar.
Man kan lika gärna be en husmodersförening leda ett krig...
- Tack, Stevens. - Tack.
- Där bevisade du din sak, Spencer. - Som väntat, skulle jag vilja säga...
Vad tyckte ni om Moscombes invånare?
Mr och mrs Taylor var mycket vänliga.
Hoppas att ni inte tycker att jag är oförskämd, men...
Arbetar ni möjligtvis som betjänt av något slag?
Ja, det gör jag. Jag är butler på Darlington Hall nära Oxford.
Det var inte min avsikt att lura någon.
Jag förstår hur det gick till. Darlington...
Var det inte lord Darlington som orsakade att vi drogs in i kriget?
Jag kände aldrig lorden. Jag arbetar hos en amerikan, mr Lewis.
Lord Darlington var en av dem som försökte sluta ett avtal med Hitler.
Efter kriget stämde han en tidning för ärekränkning.
- The Express? News Cronicle? - Jag vet inte.
Nåja, han förlorade. Han hade tur som inte dömdes för förräderi.
Där står den!
Jag måste tillstå att jag inte berättade sanningen för er.
Jag kände lord Darlington och jag vet att han var en god människa.
En gentleman rakt igenom. Jag är stolt över att ha tjänat honom.
Nu klarar ni er till nästa bensinmack.
Tack så mycket, sir.
Men... delade ni hans åsikter? Lord Darlingtons.
Jag skulle passa upp honom, inte hålla med eller säga emot.
- Litade ni på honom? - Ja, fullständigt.
Men mot slutet av sitt liv erkände han att han hade... misstagit sig.
Att han hade varit för godtrogen och låtit lura sig.
Jag förstår.
Ni har varit mycket vänlig. Tack.
Fortsätt bara rakt fram och ta sen till vänster i korsningen.
Ursäkta mig, men jag är så nyfiken. Vilken var er ståndpunkt?
Hade ni inte hellre gjort era egna misstag? Förlåt min frågvishet.
Ingen fara. På sätt och vis gjorde jag mina egna misstag.
Men jag kanske ännu har chansen att rätta till dem.
Jag är på väg för att försöka göra det nu.
Försök starta bilen.
Tack för hjälpen, sir.
Lycka till. Det var intressant att talas vid.
Stevens! Lord Halifax var imponerad av silvret.
Jag sa att det var er förtjänst. Han berömde er.
Det var en sak till. Den där affären förra året med de judiska pigorna...
- Går det att spåra upp dem? - Det blir nog svårt, sir.
Jag lyckades bara ordna jobb åt den ena, men de ville inte dela på sig.
Försök i alla fall. Man skulle vilja göra något för dem.
Det var fel, det som hände. Jag är verkligen ledsen för det.
Hans nåd frågade efter de judiska flickorna.
Han undrade var de fanns och sa att det var fel att avskeda dem.
Jag trodde ni ville veta det. Ni var ju lika bekymrad som jag.
Som ni...? Ni tyckte ju att det var helt rätt att skicka i väg dem.
Nu är ni orättvis. Naturligtvis var jag väldigt upprörd.
- Jag tycker inte om att sånt händer. - Det hade hjälpt, om ni sagt det då!
Varför måste ni alltid dölja vad ni känner?!
- Är du färdig med lamporna? - Ja, miss Kenton.
Jag måste ge er en eloge. Flickan artar sig bra.
Ni hade rätt och jag fel.
- Titta bara på ert leende... - Vilket leende?
Det säger en hel del, inte sant?
- Och vad skulle det säga? - Hon är en söt flicka.
Ni vill inte gärna anställa söta flickor.
Är mr Stevens rädd att bli distraherad...?
Är mr Stevens mänsklig trots allt och litar inte på sig själv...?
Vet ni vad jag gör? Tänker på något annat medan ni pladdrar på.
- Varför det skyldiga leendet, då? - Ert nonsensprat roar mig ibland.
Ni kunde knappt titta på henne. Hon var alldeles för söt.
Ni har säkert rätt. Det har ni ju alltid...
Lizzie! Skulle inte du bädda? Bäst du gör det då.
Har du talat om det för henne än? Bäst du gör det då...
Hon skulle aldrig förstå. Hon är gammal. Hon måste vara minst 30.
Hon kanske inte känner sig gammal. Vem tror du blommorna var till?
Ge mig en kyss.
Blommor.
- Blommor. Läser ni? - Ja.
- Det är skumt här inne. Kan ni se? - Ja, tack.
- Vad läser ni? - En bok.
- Ja, men vilken bok? - Det är en bok, miss Kenton.
Vad är det för bok?
- Skäms ni för att visa den? - Nej.
- Är den vågad? - Vågad...?
Läser ni en vågad bok?
Tror ni att hans nåd har vågade böcker i hyllan?
Hur ska jag veta det? Vilken är det?
Får jag se vad ni läser?
- Lämna mig i fred, är ni snäll. - Varför får jag inte se?
Det här är min privata tid. Ni tränger er på.
Tränger jag mig på på er lediga tid?
Vad handlar boken om? Får jag se?
Eller försöker ni skydda mig? Skulle jag bli chockerad?
Skulle det förstöra min karaktär?
Får jag se den?
Det är ju inget skandalöst, bara en sentimental kärlekshistoria.
Ja.
Jag läser såna böcker, alla slags böcker -
- för att förbättra mina språkkunskaper.
Jag läser för att vidareutbilda mig, miss Kenton.
Jag måste be er att inte störa mig under mina få lediga stunder.
Kom in!
- Vad är det, Lizzie? - Jag ber att få säga upp mig.
- Varför det? - Charlie och jag ska gifta oss.
- Har du tänkt över saken noga? - Ja, det har jag.
Du är duktig och har en fin framtid, om du fortsätter i yrket.
Jag och Charlie ska gifta oss. Charlie och jag...
Jag önskar jag visste vad jag skulle säga.
Jag har sett så många unga flickor gifta sig och sen bli besvikna.
- Pengar, då? - Vi har inga...
- Men vem bryr sig om det? - Det är inte lätt att vara fattig.
Vi har varandra. Det är allt man behöver.
I så fall... om du är så säker på saken...
Tack, miss Kenton.
Lycka till...
Vi gjorde vad vi kunde för dem.
Jag sa att jag hade honom i åtanke -
- som en eventuell andrebutler om ett år eller så, men...
Nej, mr Charlie vet bäst...
Hon kommer att bli besviken.
Ingen idé att gråta över spilld mjölk. Vi har viktigare frågor.
- Nästa veckas möte. Vet ni...? - Måste vi tala om det i kväll?
Jag är trött, mr Stevens.
Jag har haft en arbetsam dag, förstår ni inte det?
Jag är trött, mycket mycket trött.
Förstår ni inte det?!
Ni får förlåta mig, miss Kenton.
Jag trodde att de här samtalen var till hjälp i vårt arbete -
- men nu förstår jag att de är en börda.
Jag sa bara att jag är trött i kväll.
Våra möten är en börda efter en lång dags arbete. De måste upphöra.
- Nej då, det är bara i kväll. - Tack för chokladen.
I fortsättningen talas vi vid enbart under dagen.
Om nödvändigt skriftligen. Jag önskar er en god natt.
Jag tar ut min lediga dag i morgon. Jag är tillbaka 21.30.
Naturligtvis. God natt.
Det ska bli skönt att sluta.
Det var lite obehagligt med sir Geoffrey och svartskjortorna.
Mr Stevens säger att vi ska sköta hushållet och strunta i resten.
- Håller ni inte med om det? - Nej.
Inte jag heller.
Om jag inte gillar något, vill jag kunna säga "Skit samma!" -
- men jag är kanske ingen riktig butler... som mr Stevens.
- Arbetet är mr Stevens liv. - Det är inte mitt.
Ärligt talat vill jag inte återgå i tjänst.
- Vad vill ni göra i stället, mr Benn? - Jag heter Tom.
- Vad skulle du vilja arbeta med? - Jag skulle vilja starta eget.
Öppna en liten butik, sälja tidningar och tobak -
- eller ha ett pensionat i Clevedon, min hemstad. Den ligger vid havet.
- En shandy till? - Klockan är snart halv tio.
Du är ju ledig i dag. Du har väl ingen tid att passa, som i armén?
- Okej, då... - Bra!
Du själv då, Sarah? Det är ett allvarligt namn.
Jag kallades Sally när mamma levde.
- Tänker du fortsätta i yrket? - Det är ett bra jobb. Mr Stevens säger...
Vi pratar inte om mr Stevens, vi pratar om dig.
Antag att någon frågar om du vill öppna ett pensionat vid havet.
- Vad skulle du svara då? - Jag vet inte...
Det är ju en rent teoretisk fråga, så det har jag inte funderat på.
Antag att den inte var rent teoretisk... Sally.
Det var längesen någon kallade mig det.
- Kändes det bra? - Ja.
Klockan är mycket...
- Önskas något annat, mylord? - Vad...?
- Nej tack, Stevens. God natt. - God natt, mylord.
- God afton, mr Cardinal. - Hur står det till?
- Stevens! Hur står det till? - Bara bra, tack.
Jag har fått lite problem. Tror ni att hans nåd kan hysa mig i natt?
- Jag ska hälsa honom att ni är här. - Väntas besök?
Hans nåd väntar några herrar efter middagen.
- Jag har min spalt att skriva. - Ni kommer lagom till middagen.
- Hur mår min gudfar? - Bara bra. Önskas något att dricka?
Lite whisky vore gott. Vem väntar han besök av?
- Det kan jag inte upplysa om. - Vet ni inte?
Jag har ingen aning.
- Jag får väl ligga lågt. - Det låter klokt.
Kom in!
Mr Cardinal har precis anlänt helt oförhappandes.
- Han vill ha sitt vanliga rum. - Jag ordnar det innan jag går.
- Ämnar ni gå ut i kväll? - Ja, det är torsdag.
- Det hade jag glömt. - Är något på tok?
Nej då. Några gäster väntas i kväll, men det berör inte er.
Vi kom överens om att jag var ledig torsdagar, men om ni behöver mig...
- Nej då, det är helt i sin ordning. - Mr Stevens!
Det är en sak jag vill tala om.
Min vän, mannen jag ska träffa i kväll. Ni känner honom - mr Benn.
Han har friat till mig.
- Jag funderar på saken. - Jag förstår...
Han flyttar tillbaka till sydvästra England om en månad.
Jag funderar fortfarande på saken. Jag ville bara informera er.
Tack så mycket. Det var vänligt av er.
Ni får säkert trevligt i kväll.
Något särskilt i kväll? Några speciella gäster som kommer?
Det kan jag inte upplysa om, det är konfidentiellt.
Då kan jag inte vara med? På vad det nu är som händer i kväll.
Nej, såna som du får absolut inte vara med. Vad kallar du det?
En tidningsmurvel? Det går inte för sig.
När du har ätit upp får du göra dig osynlig.
Det låter väldigt speciellt...
- God afton, premiärministern. - Ursäkta att vi är sena.
- Lord Halifax. - Det här är mr Fraser.
Var vänlig och vänta här, så ska jag meddela hans nåd.
Herri Met de Bles målade den här på 1500-talet.
- Bakgrunden måste vara Gardasjön. - Ett välgjort krigsmotiv.
- Den här är väldigt fin. - Notera det till senare.
Vi tänker inte dra in hela imperiet i krig -
- på grund av ett gräl i ett annat land mellan folk vi inte vet nåt om.
Tjeckoslovakien är inte värt att offra en enda av våra unga män för.
Det finns en liten högljudd grupp som inte inser -
- att ni faktiskt bara går in på er egen bakgård.
Führern är en fredens man i djupet av sin själ -
- men han låter inte ett andraklassens land -
- sätta sig upp emot det tusenåriga tyska riket.
Knäpp knapparna!
Vakna! Håll er vakna!
- Arbetar den här damen här? - Naturligtvis.
Det är vår husfru, miss Kenton.
- Får jag? - Javisst, en ren säkerhetsåtgärd.
Jag antar att ni har haft trevligt.
- Nå, har ni haft trevligt? - Ja. Vill ni veta vad som hände?
Jag måste gå upp. Viktiga saker pågår här i huset i kväll.
Ja, när gör det inte det...?
Jag svarade ja till hans frieri! Jag sa ja till mr Benn.
- Gratulerar. - Jag är beredd att jobba tiden ut.
Men kan ni släppa mig tidigare, så är jag tacksam.
Mr Benn planerar att flytta om två veckor.
Jag ska göra mitt bästa. Nu får ni ursäkta mig.
Har ni inget annat att säga, efter alla år jag varit här?
Mina varmaste lyckönskningar.
Vet ni att ni har varit en väldigt viktig person för mr Benn och mig?
- På vilket sätt? - Jag har berättat mycket om er.
Jag berättar historier för honom om era vanor, era manér.
Det roar honom, särskilt när jag visar -
- hur ni håller för näsan när ni pepprar maten. Vi gapskrattar.
Jaså, minsann...?
Ni får ursäkta mig, miss Kenton. God natt.
Tack.
Vi har känt varandra länge. Jag ser alltid fram emot våra pratstunder.
- Gör ni mig sällskap på ett glas? - Det var vänligt, men nej tack.
- Är allt som det ska? - Bara bra, tack.
- Ni mår inte dåligt? - Bara lite trött, kanske.
Det kan jag förstå, klockan är ett. Jag vill att ni sitter ner.
Jag tror inte...
Jag kom inte hit av en slump i kväll, det vet ni.
Jag fick ett tips om det där som försiggår i biblioteket.
Sitt ner. Jag vill tala med er som en vän, men ni står där på språng.
Sitt ner, för tusan!
Säg mig, är möjligen premiärministern i biblioteket?
- Premiärministern, sir? - Ni behöver inte bekräfta det.
Premiärministern, utrikesministern och den tyske ambassadören.
- Vet ni vad de talar om? - Tyvärr inte.
Är ni inte det minsta nyfiken?
Det tillkommer inte mig att vara nyfiken på sådana saker.
Om jag säger att hans nåd försöker övertala premiärministern -
- att alliera sig med skurkarna i Berlin?
Hans nåd agerar säkert utifrån de ädlaste motiv.
Det är det som är så gräsligt!
De utnyttjar det till sina elaka syften!
Hans nåd är den värdefullaste bricka nazisterna har i vårt land -
- just för att han är ädel och hedervärd!
Om jag inte vore full, skulle jag få er att förstå!
Jag förstår visst, sir.
Hans nåd försöker skapa fred i vår värld.
På deras vidriga villkor!
Minns ni amerikanen för tre år sen som kallade Darlington en amatör?
Han hade helt rätt!
Jag behöver inte tala om hur mycket jag bryr mig om hans nåd.
Det gör ni också.
Tycker ni inte det är hemskt att se honom göra ett sånt misstag, då?
Ser ni inte vad som pågår?! Är ni lika lurad?!
- Nu har jag förstås förolämpat er. - Nej, inte alls.
Inte alls...
Ni får ursäkta, sir. Herrarna ringer på mig.
- Mr Stevens... - Ja?
Ni får inte ta åt er något av det jag sa.
Jag bar mig dumt åt nyss.
Jag tog inte vid mig av något ni sa, miss Kenton.
- Jag minns knappast ens vad ni sa. - Jag var väldigt dum.
Jag har inte tid att stå här och småprata med er nu.
Jag föreslår att ni går och lägger er, ni är säkert trött. God natt.
Fördömt!
Miss Kenton?
Ja, mr Stevens?
Miss Kenton, det var en sak jag hade tänkt säga...
Det gäller alkoven utanför frukostmatsalen.
Det är säkert den nya flickan...
Den har inte blivit dammad på ett tag.
Jag ska se till att det blir gjort, mr Stevens.
Jag vet att ni vill bli informerad om sånt.
God morgon, Sally. Hur är det med dig?
- Bra. Hur är det själv? - Bra.
Kan vi talas vid lite? Bara en kort stund.
- Jag är på väg ut. - Det går fort.
Vi går in i sällskapsrummet.
Trevligt litet ställe. Liknar det jag hade tänkt att vi två skulle haft.
Som så mycket annat blev inte heller det av.
Vad ville du, Tom?
Jag träffade Catherine i går. Hon hade en intressant nyhet.
- Hon väntar barn. - Kära nån!
Hon vill att vi kommer på te på söndag.
Jag kan hämta dig. Vi kan ta bussen dit tillsammans.
Vi får se hur det blir.
Det är tomt där hemma utan dig, mer än jag kan säga.
- Skar du dig när du rakade dig? - Jag tycks göra allting fel numera.
Jag tänker ofta på den gamla goda tiden som husfru på Darlington Hall.
Jag minns tiden med er som så lycklig.
- Mera te, sir? - Ja, tack.
- Miss Kenton! Förlåt, mrs Benn. - Ursäkta att jag är sen.
Jag har precis beställt mera te. En tårtbit?
Nåja, det är ju ett speciellt tillfälle.
Fröken! Kan vi få lite tårta?
Det var verkligen längesen. Ni är er precis lik.
- Lite har vi väl alla förändrats... - Jag hade känt igen er varsomhelst.
- Hur längesen är det? 20 år? - Jag tror det.
Teet borde komma snart.
Vi läste om ärekränkningen. Skam- ligt att kalla hans nåd förrädare.
Tidningarna skriver vad de vill. De borde ha förlorat målet.
Hans nåd hade väntat sig rättvisa av domstolen.
l stället ökade tidningen sin upplaga -
- och hans nåds goda rykte blev förstört för alltid.
Efteråt, under hans sista år...
Ärligt talat krossade det hans hjärta.
När jag bar in te till honom i biblioteket -
- såg han mig knappt, så försjunken var han i sina egna tankar.
Han talade med sig själv som om han grälade med någon.
Där fanns förstås ingen, ingen hälsade längre på honom.
- Hans gudson, unge mr Cardinal? - Han stupade i kriget.
Fröken, kan jag få notan?
Det var tråkigt att höra.
Jag vet att ni minns Darlington Hall i sina bästa dar -
- och det är så hans nåd förtjänar att bli ihågkommen.
Kanske blir det så igen med mr Lewis och hans fru, som kommer från USA.
De har tur som har er som butler.
Vi har fortfarande problem, miss Kenton... mrs Benn... med personal.
Ni nämnde det i brevet.
Jag hade faktiskt funderat på att ta tjänst igen, men...
...nu har situationen förändrats.
Om jag söker jobb nu, så måste det vara här i sydvästra England.
Catherine, vår dotter, väntar barn.
Jag vill förstås bo nära henne -
- och nära vårt barnbarn när han växer upp...
...eller hon, om det blir en liten flicka.
När jag slutade på Darlington Hall insåg jag inte att det var allvar.
Jag såg det nog som ännu ett påhitt... för att reta er.
Det var en chock att hamna här och faktiskt vara gift.
Under en lång tid var jag väldigt olycklig.
Sen föddes Catherine och en dag insåg jag att jag älskade min man.
Det finns ingen i hela världen som behöver mig så mycket som han.
Ändå finns det stunder -
- då jag tänker att jag begick ett stort misstag med mitt liv.
Jag är säker på att vi alla tänker så ibland.
Folk hurrar alltid när lamporna tänds på kvällen.
Jag undrar varför.
Det sägs att för många är kvällen den bästa stunden på dygnet.
- Den stund de ser fram emot. - Verkligen...?
Vad ser ni mest fram emot, mr Stevens.
Att åka tillbaka till Darlington Hall och ordna upp personalproblemen.
Det klarade ni alltid, och ni hade många sådana problem.
Ja, det har alltid varit arbete, arbete och åter arbete -
- och så lär det nog förbli.
Ni behöver inte vänta! Bussen är alltid sen!
Kom in under taket!
Ni måste ta väl vara på er.
- Ni också, lova mig det. - Det lovar jag.
Ni måste göra allt för att åren ska bli lyckliga för er och er man.
Vi kanske aldrig möts igen, därför tillåter jag mig att vara personlig.
Tack, mr Stevens.
Nu kommer den! l tid, för en gångs skull!
Tack för att ni kom. Det var mycket vänligt av er.
- Det var så trevligt att ses igen. - Detsamma. Adjö.
Sköt om er!
Adjö!
- Ni skrämde mig. Var kom ni ifrån? - God morgon, sir.
- Vad tycker ni om kostymen? - Mycket snygg, sir.
Akta takkronan!
Ni börjar verkligen få ordning på saker och ting, Stevens.
Jag lejde tre flickor till från byn.
Jag kan lova er att huset är i ordning när mrs Lewis anländer.
Det låter bra.
Jag väntar en ny husfru i dag, mrs Ruth Muspratt.
Utmärkta referenser. Hon har varit husmor på en pojkskola i Sussex.
- Då kan hon nog hålla oss i schack. - Jag hoppas det, sir.
Utmärkt, Stevens.
Det var här vi hade banketten 1935 när vi alla uttalade våra åsikter.
Gud vet vad jag sa, men de blev arga i alla fall. Vad sa jag?
Ursäkta, men jag hade fullt upp med att servera. Jag lyssnade inte.
- Vi har fått besök. - Var försiktig, sir.
Kom här! Kom här!
Skräm den inte, den kommer ner.
Om vi lämnar fönstret öppet...
- Såja, ut med dig! - Bra gjort!